Jeg syner 3000 pund-
-siden du er en udugelig, bløffende drittsekk.
-Snakker du slik til venner? -Du er en svindler.
Vær fornøyd med å være en bekjent.
-Du trenger sosiale ferdigheter. -Jeg har nok av det.
Vis meg bare bløffehånden din.
-To par. -Hus.
Ta den, du.
To par. Niere...
Og niere, altså fire like.
-Jeg vinner igjen. -Klart det. Min far sa:
"Aldri stol på amerikanere." Han hadde rett.
-Jeg klarte ikke å la være. -Hysterisk. Jeg tisser på meg.
Jeg liker å tape, men kan vi gi oss nå?
-Det er tidlig. -Får jeg ikke revansje?
-Du får flere muligheter. -Skal jeg slå deg med 20 pund?
Jeg skal være real. Vi kaster mynt og krone.
-Fem mot én i odds. -Fem mot én, sier du?
-Jeg aksepterer. -Michael...
Greit.
Yusef - mynt eller krone?
Krone.
Jeg har valgt mynt i 30 år, men nå valgte jeg krone.
-Hvorfor ombestemte du deg? -Dere er svindlere.
-Dere kan ha en juksemynt. -Nå sårer du oss.
Saksøk meg, da. Jeg har bare småpenger igjen.
-Samme tid neste uke? -Vær du sikker.
-Du spurte etter meg? -Er du hotellets portner?
-Vet du hva en bondefanger er? -Begrepet er bekjent.
Som portner på et av Londons fineste hoteller-
-antar jeg at noen av dem vil bli fortalt-
- når en storspiller ankommer? -Jeg kan forsikre deg...
I så fall vet du nok hvor jeg kan finne Albert Stroller.
Du burde ikke ha bløffet.
God morgen, Ed.
-Han er furten. -Er dette adressen deres?
-Har vi fått et brev? -Det hadde gått greit.
Jeg hadde bare gitt det til dere uten noe om og men.
-Hvorfor diskuterer vi det da? -På grunn av den.
-Fire menn kom med den. -Har noen bestilt noe?
-Jeg forventet ikke det. -Det var da som...
-Hvem er det? -Cool Hand Cooper.
Ja.
-Er han død? -Kun én måte å finne ut av det på.
Han er varm.
I alle dager. Jeg forventet meg himmelen.
Nåvel... Sett på tekannen.
-Har ikke du en dom på 15 år? -Jo. Man må betale for feilene.
-I et lavsikkerhetsfengsel. -Så du rømte?
Jeg ville ikke utnytte gjest- friheten. Kan jeg få noe frokost?
-Hvor lenge var du i kassen? -Jeg ble postet i går kveld.
-Det ble en natt i isolering. -Eddie? Frokost, takk.
-Noe spesielt? -Jeg kunne spist 50 egg.
Men jeg kan begynne med tre. Kan jeg få noe bacon også?
Kassen... Forklar.
Mulighet, Mickey.
Mulighet og nødvendighet.
De sparte penger ved å la de innsatte sortere posten.
Jeg så en tom kasse, så jeg falt for fristelsen og sendte meg ut.
-Hvorfor oss? -Dere er de smarteste jeg kjenner.
Jeg sitter i baret, og dere kan hjelpe meg.
Jeg satt inne for en bankjobb jeg gjorde.
Det var en enkel sak takket være medhjelperen på innsiden.
Hun het Nathalie. Som Natalie, men med en "H".
Leppene var som en klosettsuger.
-Fortsett. -Beklager.
Vi sprengte oss inn i hvelvet og tømte bankboksene.
Nathalie førte oss til en spesiell boks.
Hva inneholdt den?
Diamanter. Det var rundt hundre stykker.
Så gikk alt galt. Nathalie tystet på oss,-
-så vi delte oss. Plutselig ble vi pågrepet en etter en.
De beslagla kontantene, men jeg hadde glitteret.
-Jeg gravde det ned. -Hvor da?
Jeg har et kart.
-Et ekte skattekart. -Det var et industriområde.
Det handler om flere millioner.
-Hvorfor ber du oss om hjelp? -Det er et godt spørsmål.
Dette var for nesten ti år siden, og nå er området en smule bebygd.
Bebygd av hva?
-Ja, jeg ser problemet. -Vent litt. Hvorfor rømte du?
Vi brøt oss inn i Banca Populare di Sicilias Londonfilial.
De tilhørte en betydningsfull kunde.
-Som hadde stjålet dem selv. -Hva mener du med "betydningsfull"?
Nei...
-Driver kunden familieforetaket? -Det stemmer, Albert.
-Mafiaen? -Jeg blir løslatt sist.
-Hva skjedde med de andre? -De ble på en måte...
Skutt.
Jeg blir prøveløslatt neste uke.
Hvis jeg blir løslatt, venter to svære karer utenfor.
Nå finner vi diamantene og deler byttet,-
-og så flyr jeg til Bangkok. Det kan ikke mislykkes.
-Vi ses, Coop. -Ikke ring oss, vi ringer deg.
Det vi har her er manglende evne til å kommunisere.
Cooper har rømt.
Hopp inn.
-Hvor kjenner dere ham fra? -Vi har kjent ham i årevis.
-Han er landets beste skapsprenger. -En sann kunstner.
Selv om han reiser i en kasse?
-Vi må distansere oss fra Coop. -Høres bra ut.
Det eneste båndet er kassen. Hvis de følger posten...
Så er det Eddies adresse, ikke vår.
Hva foregår her?
Eddie!
Du store, Ed.
Jeg skjønner det ikke. Alt var slått av.
-Jeg var bare borte i en time. -Så du var ikke her?
Jeg løp inn, men det var for mye røyk.
-Du er i det minste i god behold. -Pokker... Hva skjedde?
-Gjett tre ganger. -Hvordan kunne det skje?
-Det kan være hva som helst. -Dårlige kontakter, rotter...
-Mafiaen. -Defekte apparater.
Sa han "mafiaen"?
Susan?
Jeg har funnet deg i noen buler tidligere,-
-men denne tar kaka.
-Hvem er hun, tror du? -En gammel flamme.
-Han ble overrasket. -For en fet kåk!
Coop, kom inn. Albert forteller om henne når han er klar.
-Ikke glem at vi har et problem. -For å si det mildt.
Vi må tenke oss om. Det er mafiaen.
De pleier ikke å godta en unnskyldning.
-Han sa "mafiaen". -De sporet ham til oss.
-Til Eddie. -Og så til oss.
-Da står vi for tur. -Vi må gi dem diamantene.
-Som ligger under en politistasjon. -Jeg vet det...
-Coop. Hvem eide diamantene? -Bachini. Carlo Bachini.
Sjekk ham ut, Ash. Sean, skaff plantegninger over stasjonen.
Emma tar rede på personellet og sivile ansatte.
Vent litt. Var det mafiaen som brant ned baren?
-Han er kvikk. -Det er som i "Sopranos".
Vi møtes om tre timer.
30 år etter du forlot meg, har du innsett feilen din-
-og vil bønnfalle meg til å gi deg en ny sjanse?
-Det hadde vært noe. -Ja, absolutt.
Ja... Det er vel ikke derfor du er her?
Nei.
Men jeg tenkte på det. To uker etter at jeg dro-
-tenkte jeg å gjøre det. Jeg kjøpte til og med en flybillett.
Hva skjedde?
Morgenen jeg skulle dra...
Fant jeg ut av at jeg var gravid.
Vær så god. Jeg kan ikke tro...
Syntes du ikke at jeg hadde rett til å vite det?
-Egentlig ikke. -Hvorfor ikke det?
Fordi du var en gambler og en svindler.
Hør her...
Hva skulle jeg ellers ha gjort?
Vært med på svindler og pokerlag-
-med et barn i armene? Eller bli hjemme?
Og aldri vite om du kom tilbake, om det ble champagne-
-eller om innkrevere kom på døren?
Jeg levde slik i fem år. Og jeg elsket det.
Det var spennende.
-Men det var ikke noe for et barn. -Så du fattet beslutningen alene?
Ja, det gjorde jeg.
Jeg kunne ha sluttet å gamble og fått meg en jobb.
Du hadde lovet å gjøre det... Og du hadde ment det.
Jeg hadde trodd på deg, og du hadde blitt knust da du sviktet meg...
Da du hadde sviktet oss.
Jeg fødte en vakker datter. Kathleen.
Kraftig hårmanke og øyne så blå at man kunne-
-beundre dem i timevis.
Det mest dyrebare i verden.
Og hver dag i livet hennes, fra da til nå,-
-har jeg elsket henne nok for oss begge to.
Og...
Jeg hatet meg selv for at jeg ikke delte stundene med deg.
Jeg er lei for det.
Hvorfor forteller du det nå?
Fordi hun vil møte deg.
Bachini-familien holder til i Vegas, men også i Europa.
Carlo er Vito Bachinis yngste sønn.
Han beskrives som brutal, men ikke særlig intelligent.
Carlo er den eneste som har et kriminelt rulleblad.
Legemsfornærmelse og en p-bot.
Neste gang får han livstid.
-Hei, Albert. -Hei.
-Hvor holder han til? -På en strippeklubb i West End.
-Hva med politistasjonen? -Hvis Coops kart stemmer-
-ligger diamantene tre meter under matsalen. Han hadde en gravemaskin.
Hvis diamantene ble funnet, hadde vi hørt om det.
Men selv om vi kommer oss inn, består gulvet av armert betong.
-Så gjenstår noen meter jord. -Det høres enkelt ut.
-Hva med selve stasjonen? -80 ansatte,-
-hvorav 15 sivilansatte. Det er 20 andre-
- trafikk- og nærpoliti. -Og nattskiftet?
-Cirka halvparten. -Finn vedlikeholdssjefen-
-og en liste over godkjente firmaer. Sean sjekker avløpsrørene.
-Avløp? -Ash undersøker sikkerheten.
Bachini finner oss snart, så jeg vil kjøpe oss litt tid.
-Skal du snakke med ham? -Vi må jo begynne et sted.
Så...
-Er alt i orden? -Ja visst. Hvorfor spør du?
-Hvem var hun? -Det var bare en gammel venn.
-Akkurat. Ingenting å tenke på? -Nei, ikke i det hele tatt.
Altså...
Albert? Jeg har kjent deg...
Lenge nok til å vite at det ikke er sant.
Og du har kjent meg lenge nok til å vite at jeg vet det.
-Det er komplisert. -Det er det alltid.
Jeg setter pris på omtanken, men jeg vil løse det på egen hånd.
Albert, hvis du trenger hjelp med noe, hva enn det måtte være,-
-så kommer jeg med en gang, uansett hva mafiaen gjør.
Greit, Michael.
En bekjent av Cooper er her.
Så du kjenner Cooper? Hva kan jeg hjelpe deg med?
Han har noe du vil ha.
Diamantene han stjal fra deg.
Du er modig.
Så han sendte deg hit for å forhandle?
Greit. Dette er åpningsbudet mitt:
Gi meg steinene før midnatt...
Så skyter jeg ikke deg og alle du kjenner i ansiktet.
-Det er umulig. -Sier du det?
Cooper gravde dem ned før han ble arrestert.
-Det tar tid å skaffe dem. -Da vet du hvor de er.
Nei, han er litt usikker på nøyaktig hvor de er.
-Hvorfor kom du hit? -En god venn av meg-
- fikk baren sin brent ned i går. -Slik er det med skadedyr.
-Noen ganger må de røykes ut. -Jeg skal skaffe steinene dine.
Kall inn hundene dine i mellomtiden.
Du vet hvem jeg er, så du er enten veldig dum eller veldig modig.
Midnatt i morgen. Steinene...
-eller ballene dine i hånden min.
-Hvordan gikk det? -Jeg klarte å kjøpe oss litt tid.
Vi trenger minst en uke.
Fire dager? Hvis vi tar store sjanser kan vi ordne det om tre.
-Det må skje i morgen. -I morgen er perfekt.
Det er to sikkerhetsklarerte VVS-firmaer.
Skal vi virkelig bryte oss inn på politistasjonen-
-midt på natten og grave et tre meters hull i matsalen?
Selvsagt ikke. Vi gjør det midt på lyse dagen.
Emma, skaff ID-kort fra VVS-firmaene.
Ash, du må skaffe utstyret.
-Hva med meg? -Jeg har et spesialoppdrag til deg.
Hei! Hva gjør du?
Beklager.
Her er kjøkkenventilen. Det er kun ett kamera der.
-Hva med porten? -Fjernstyrt. Jeg finner frekvensen.
Greit, Sean. Det er din tur.
-Sikkerheten er ikke bra. -Få er dumme nok-
-til å bryte seg inn der.
Da setter vi i gang.
Kom igjen! Din...
Kom igjen, dere!
Ikke... Ikke rør meg!
Han heter Michael Stone, kjent som Mickey Bricks.
-Han leder en svindlergjeng. -Er han pålitelig?
Han kjenner Cooper fra gammelt av, så kanskje han snakker sant.
Skygg ham. Plukk ham opp hvis han bløffer.
Greit, sjef.
Albert.
Dette er Kathleen.
Hallo.
Våkne opp, Tornerose. Navn og adresse, takk.
-Gi meg litt informasjon. -Ikke rør meg!
Kom hit!
Inn med deg. Hold kjeft og sov ut rusen!
-Vil dere ha dessert? -Ja takk.
-Ingenting til meg, takk. -Det er rart å se dere sammen.
Ja...
Jeg lar dere prate på tomannshånd.
Albert? Kathleen og jeg har ingen hemmeligheter for hverandre.
Jeg har fortalt henne alt om deg.
Takk.
-Dette er vel rart for deg også? -Ja, en smule.
Hun elsker deg fortsatt. Jeg tror hun alltid har gjort det.
Men hun elsket deg mer.
-Hun gjorde det for min skyld. -Jeg vet det.
Hva mener du?
Gjorde hun det rette?
Sannsynligvis.
-Godt svar. -Er du gift?
Ja. Han heter Aaron. Vi har vært gift i seks år.
Vi har to sønner. Anthony og Benjamin.
Du er en bestefar.
Bestefar...
Jeg har fortalt henne alt om deg.
Takk.
-Dette er vel rart for deg også? -Ja, en smule.
Hun elsker deg fortsatt. Jeg tror hun alltid har gjort det.
Men hun elsket deg mer.
-Hun gjorde det for min skyld. -Jeg vet det.
Hva mener du?
Gjorde hun det rette?
Sannsynligvis.
-Godt svar. -Er du gift?
Ja. Han heter Aaron. Vi har vært gift i seks år.
Vi har to sønner. Anthony og Benjamin.
Du er en bestefar.
Bestefar...
-Stakkars Sean. -Han klarer seg.
-De løslater ham i morgen? -Ja da. Nå må vi bare vente.
-Vi trenger en fordel. -Hva skulle det ha vært?
Det hadde vært fint å grave-
-uten politifolk i nærheten.
Flotte gutter.
-Du kan beholde det hvis du vil. -Mange takk.
-Kan jeg spørre deg om noe? -Ja visst.
Din mor sa at du ville møte meg...
Hun holdt meg ikke borte fra deg. Jeg kunne bare ha spurt.
På en måte føltes det som et svik mot min far.
Min stefar. Mamma fortalte historier om deg da vi var alene.
Det hørtes spennende ut. Kasinoene i London og Paris...
Alle gangene du måtte flykte midt på natten...
-Det var ikke så artig. -Så du...
Ble på en måte superhelten min.
Du var ute i den store verden og hadde spennende eventyr.
Jeg likte å tenke slik.
Når det gjelder tidspunktet...
Pappa døde for åtte måneder siden.
-Jeg er veldig lei for det. -Det er jeg også.
Uansett...
Nå får jeg møte superhelten min.
Jeg er neppe en superhelt.
Jeg tenkte at vi kunne bli venner.
At du kunne ha kommet på besøk en gang og møtt guttene.
Det vil jeg svært gjerne.
-Mamma sier at du vil svikte meg. -Jeg gjorde ingenting-
- som beviste det motsatte. -Jeg håper ikke det blir slik.
-Kan du gjøre meg en tjeneste? -Hvis jeg kan.
Jeg har fortalt om livet mitt. Nå vil jeg at du viser meg ditt.
Mitt liv?
Nåvel...
Velkommen tilbake, mr Stroller.
Det var som jeg forestilte meg. Jeg ville se ditt sanne jeg.
Gamlingen som ikke vet å gi seg?
Mannen min mor ble forelsket i.
Takk.
-Jeg har hygget meg. -Det har jeg også. Absolutt.
-For en kveld. -Ja.
Og jeg gikk i gevinst. Her, den gir deg kanskje lykke.
Den gir meg nok ikke noe annet.
Synd at vi drar i morgen, men vi trodde ikke at vi ville finne deg.
-Å... -Jeg vil møte deg før vi drar.
Kan du ikke ta farvel i morgen?
-Prøv og hold meg borte. -I morgen kveld klokken sju.
Absolutt.
Ha det.
Hallo? Jeg er tilbake.
Det ser ut som byrden er borte fra skuldrene dine.
-Ventet du på meg? -Nei, jeg satt og leste.
Jaså? I mørket?
-En god kveld? -En fantastisk kveld.
-Den var veldig spesiell. -Men du vil ikke fortelle mer?
Alt til sin tid.
Den tingen vi diskuterte...
-Løste det seg? -Alt er i orden.
-Så jeg kan legge meg? -For all del.
Greit.
Michael. Du skal vite at jeg setter pris på din...
At du passer på meg.
Jeg støtter deg alltid, Albert.
-God natt, Albert. -God natt, Michael.
-Jeg har ikke ringt. -Det stod på dagsordenen.
Noen på nattskiftet må ha ringt. Det er kaos i dag.
Det skjedde i natt. Alt var i orden i går.
Jøss, det får øynene til å renne.
Lukten kommer fra det avløpet.
-Kan du ordne det? -Det kommer an på hvor det er.
Du vet... Vi må få et kamera ned hit.
-Løper rørene inn i kjøkkenet? -Ja. Det er bare å følge nesen.
Nåvel... Jeg har bodd på bedre hoteller.
Vil du ha de gode eller dårlige nyhetene?
Avløpet er tettet igjen. Jeg kommer dessverre ikke til røret.
-Hva vil det si? -Vi må nok rive opp gulvet.
Spøker du? Hvor lang tid tar det?
Det kommer til å ta mesteparten av dagen.
Vi må sperre av området av sikkerhetsgrunner.
-Topp... -Forsikringen dekker det.
-Jeg har ikke noe valg. -Jeg har tre menn i nærheten.
Kan du ordne passersedler til dem?
Du kommer ikke til å tro meg, sjef.
De kjørte inn hvor?
En politistasjon?
Da setter vi i gang.
Det går bra, bare sett dere ned.
-Ligner jeg på ham? -Du har hans trekk iblant.
Stort sett når du har gjort noe galt.
Guttene kommer til å elske ham.
Du har besøk.
Kavaleriet er på vei tilbake.
Vi må stikke. De kommer tilbake.
-Let etter en kaffeboks. -Jaså? Da ble det jo mye lettere.
Kom opp, Sean.
Vent.
Jeg tror jeg fant den!
-Er det den? -Ja.
-Ypperlig.
Hallo?
Unnskyld?
Du milde...
Herre, ikke gjør meg blind ennå.
For et smykke det hadde blitt.
-Armene verker. -Litt hederlig arbeid skader ikke.
-Det var ikke akkurat hederlig. -Hva gjør vi nå?
Hva sier du, Coop?
Vil du flykte eller gi dem tilbake?
Jeg kan ikke stikke. Nå kjenner han til dere.
-Drar jeg, kommer han etter dere. -Han har et poeng.
Det hadde ikke vært rett.
Beklager. Vi må gi dem tilbake.
Hvis mafiaen gir oss lønn for strevet, så kan vi dele det likt.
Ja, det er jo sannsynlig.
Så du har selskap? Så hyggelig.
-Ja, ikke sant? -Hva skyldes æren?
Du kan telle dem, men alt burde være i orden.
Jeg beklager virkelig for misforståelsen, mr Bachini.
Jeg aner ikke hva dere snakker om.
Det er diamantene som jeg stjal av deg.
Diamanter?
Vet dere hva de snakker om?
-Dere truet ham. -Jeg har aldri sett ham før.
Når det gjelder diamanter, så har jeg en på lillefingeren.
Det er alt.
Hvis mafiaen vil omsette diamanter,-
-hvor hadde de gått?
Italienerne? Det er lett. Benesh Finkel.
Han er den eneste heleren de stoler på.
-Kjenner du ham? -Han er svogeren min.
Du har besøk, sjef.
-Benesh... -Carlo.
Min svoger Yusef.
Jeg går god for ham. Han skal hjelpe meg å selge diamantene.
Greit.
-Har du diamantene? -Jeg får dem i kveld.
De blir levert her.
Jeg håper ikke de blir levert av Mickey Bricks.
-Hva? -Du kjenner ham ikke. En svindler.
Han var det, men nå jobber han for politiet.
For ikke å havne i fengsel. Tjenester og gjentjenester.
Vær så gode.
-"Salute." -Skål.
-"L'Chaim." -Fortell mer om denne mannen.
-I tilfelle jeg møter ham. -Han lurer folk for politiet.
En uke er han langer, og den neste er han gullsmed.
Han svindlet meg. Han sa at han solgte gamle smykker,-
- men han lurte meg. -Det forklarer politistasjonen.
Kjenner dere ham?
Carlo er den eneste i familien som har et kriminelt rulleblad.
Neste gang får han livstid.
-Jeg burde ha lagt merke til det. -Hva da?
Skoene. Man kan alltid kjenne igjen en snut på skoene hans.
Skoene, altså?
-Sier du at de ikke er dine? -Det er akkurat det jeg sier.
Jeg er en hederlig forretningsmann.
Dra herfra før jeg ringer advokaten min.
-Hva med diamantene? -Er du døv? De er ikke mine.
Ta dem, kast dem, eller spis dem hvis du vil.
Tror de jeg er dum, eller?
Yusef! Velkommen.
Det holder ikke å ta pengene mine. Dere utnytter slekten min også.
-Nå er jeg løpegutt. -Slutter du aldri å klage?
Hvem klager? Jeg er jo her.
Men bare fordi jeg ble bedt pent.
-Jeg postet meg til rett adresse. -Neste gang sendes du tilbake.
Hvorfor selger vi ikke diamantene senere?
Bachini kan få nyss om det, og det er noe vi helst vil unngå.
Forsikringen er utbetalt, men vi får 10 % i finnerlønn.
-Er hun fra forsikringsselskapet? -Ja. De får diamantene sine,-
- og vi får lønn for strevet. -Helt lovlig.
-Det var en glede. -Takk.
550 000 pund.
-Minus honoraret mitt, selvsagt. -Vent litt...
-Er vi utenfor fare? -Ja, vi tror det.
-Ingen løse tråder? -Nei.
-Din ville, vakre... -Ingen klemming!
Takk! Vi skulle jo dele det likt.
-Passer du på min halvdel? -Ja.
Nå som jeg er likvid igjen kan jeg vinne pengene tilbake.
Jeg løy!
Er du med?
-Rolig nå. -Takk skal dere ha, mine herrer.
Hva har du?
Hva?
-5000 pund. -Du bløffer.
Kanskje, kanskje ikke. Det koster 5000 å få vite det.
Du skremmer ikke meg, gamle mann.
Jeg har en bedre hånd. Jeg syner.
Hva sier du til dette?
Flush med konge på topp.
Nåvel...
Hus.
-Au da! -Si når klokken er kvart på sju.
-Jeg må sove. -Nei, jeg mener i kveld.
-Tuller du? Den er ti over nå. -Hva?
Fanken!
-Albert? -Jeg må møte noen.
Kom.
Taxi!
Berwick hotell.
Rom 423. En kvinne og datteren.
Beklager, sir. De sjekket ut for ti minutter siden.
Dumme, dumme...
Tekst: Jan T. Sørsvann www.broadcasttext.com